Фьодор Тютчев
Ливонските поля аз прекосих…

Превод от руски: Петър Велчев, —

chitanka.info

Ливонските поля аз прекосих накръст,

край мене всичко тъй унило беше:

безцветен небосвод и песъчлива пръст…

И размисъл душата ми гнетеше.

На този мрачен край си спомних повестта

и тя със скръб и кръв ми заговори —

как синовете му, на колене в прахта,

целували са рицарските шпори.

И вгледан в теб, река, навяваща тъга,

във вас, гори, крайбрежни върволици,

аз мислех: „Отдалеч пристигате сега,

на миналото сякаш сте връстници!“

Да! Само вие сте дошли при нас

на друг, отминал свят от бреговете.

О, как за него днес да ви запитам аз,

и на един въпрос поне — отговорете!

Но ти, природо, бдиш над този древен прах,

мълчиш, с очи лукави, насмешливи:

тъй юноша, видял случайно самодиви

среднощни — денем си мълчи за тях.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.